Nikdy není pozdě.
I takto se dá nazvat následující povídání o seniorech a
psech. Naše seznámení připomíná tak trochu detektivní román. Manželé
sledující v televizi pořad o práci canisterapeutických psů se rozhodli
najít konkrétní fenu, která předváděla polohování u klientky
s Parkinsonovou nemocí. Nebylo to lehké a jejich dopisy, s prosbou o
navázání kontaktu, putovaly od jedné organizace, ke druhé a svého
adresáta našly až po dlouhém půl roce.![](images/canis/canist8.jpg)
K žádosti o návštěvy se psem, přiložila klientka i
lékařské zprávy o svém aktuálním zdravotním stavu a ty rozhodně nedávaly
do budoucna žádný důvod k optimismu. Kromě všech příznaků, této
v současnosti nevyléčitelné choroby, udávaly i stále depresivní ladění
klientky. Naše sdružení pracuje pouze s klienty v ústavech, ale v tomto
jediném případě jsme se rozhodli udělat výjimku a žádosti o návštěvy se
psem vyhovět, vzhledem k vysokému věku obou seniorů.
Všichni víme, že i canisterapie má své omezené možnosti
a tak jsme se rozhodli zpočátku přivést spolu se psem alespoň tolik
potřebnou psychickou pohodu. Sázeli jsme na sdělení, že manželé měli po
celý svůj život psy, které milovali a jejich společnost jim nyní velmi
chybí. Vlastního psa si s ohledem na svůj věk již nepořídí, přesto však
oba vysloveně touží si opět psa pohladit a pomazlit. Při naší první
návštěvě šlo o vzájemné poznávání, ale též o kompletní vysvětlení, co
vlastně klienti od návštěv očekávají a co jim můžeme se psy nabídnout.
Rádi bychom naše klienty v krátkosti představili.
Pan Kořínek - bude slavit již
devadesáté třetí narozeniny a těší se obdivuhodné duševní svěžesti.
Narodil se v tiskařské rodině a jeho otec vyučený sazeč a typograf
pracoval v Chicagu, Bukurešti, Budapešti, Vídni a nakonec zakotvil
v Praze. Syn pak v jeho práci v oboru pokračoval. Prakticky celý svůj
život věnoval tiskařské technice, kterou známe jako sítotisk.
Založil
Informační listy Sítotisk + Serigrafie, které vycházejí dodnes. Jako
první v republice pak skládá roku 1968 v Lipsku mistrovskou
sítotiskařskou zkoušku. Přednášel na mnoha mezinárodních kongresech,
překládal odborné texty a zajistil základní kurzy pro zájemce o tuto
efektivní, lukrativní techniku tisku. Napsal pět odborných publikací o
sítotisku. Podstatně zlepšil kopírovací roztok (Míko) pro sítotisk,
serigrafii, filmový tisk a příbuzné techniky, na nějž roku 1992 získává i
ochranou známku. Významně se takto zasloužil o využití sítotisku
v tiskárnách, ve filmovém, textilním, ale i reklamním průmyslu a to nejen
v naší republice, ale i v Německu. Doposud je v kontaktu s našimi
předními výtvarníky, kteří jeho techniku, ve svých uměleckých publikacích
stále používají. Velkou radost mu nyní udělal pan Adolf Born, který mu
daroval svou knihu s osobním věnováním „Od La Fontaina k Livingstonovi“.
Paní Kořínková je též požehnaného věku, ale u dámy
nemůžeme být indiskrétní. Celý její život, mnohdy nelehký, by vydal na
poutavý román. I ona drží prvenství. Jako první žena se již v roce 1940
vyučila ruční sazečkou. Nejprve pracovala v tiskárně svých rodičů, po
znárodnění tiskárny na obor nezanevřela a pracovala v jiných tiskárnách
dál jako sazečka, korektorka a revizorka. Je pravda, že její celoživotní
láskou jsou knihy a těch ji prošlo rukama nepočítaně. V tiskárně rovněž
poznala svého manžela, jemuž pak významně v jeho práci pomáhala. Naše
návštěvy u ni vyvolaly vzpomínky na vlastní psy a inspirovaly ji
k napsání 24 povídek o psech, které nazvala „Vilma mezi pejsky“.
Vraťme se nyní ke canisterapii, která
byla naším hlavním úkolem. Pomáhají nám feny boloňského psíka a
stafordšírského bullteriera. Zpočátku klientka opravdu plakala a mluvila
o smrti. Přítomnost feny ji však zjevně potěšila, zanedlouho bylo po
„slzavém údolí“. Začala mít zájem o to, jak se fena jmenuje, kolik je jí
let, zda měla štěňata a měla připraveny i piškoty jako odměnu. Uvítala,
že fena sama aktivně vyhledává kontakt
a
hlazení ji očividně dělá dobře. Na první pohled bylo vidět, že si s fenou
padli do oka. Opatrně jsme nadhodili, že je potřeba, aby svůj úmysl
cvičit s pomocí psa, klientka konzultovala i se svým ošetřujícím lékařem.
Canisterapie totiž vždy doplňuje komplexní medikamenkosní léčbu a cílenou
rehabilitaci. Proto je nutné, aby o ní byl vždy informován i ošetřující
lékař klienta. Paní Kořínková souhlasila a už při další návštěvě nás
informovala, že všichni lékaři, kteří se o ní starají, s canisterapií
souhlasí. Pro klienta to také znamená denně cvičit a klientka
předvedla, že cviky, které se naučila při hospitalizaci v nemocnici,
doposud nezapomněla. Byl to první důvod k optimismu. Odborníci uvádějí,
že rehabilitační cvičení je podstatnou podmínkou pro zlepšení, nebo
alespoň udržování fyzické kondice u pacientů bez rozdílů věku.
Platí to i pro seniory ve vysokém věku. Jim však často chybí potřebná
motivace a tady se návštěvy se psy ukázaly být skvělým podnětem. Postupně
jsme se začali více sbližovat a to nejen s klientkou, ale i s jejím
manželem. Ten u cvičení vždy aktivně asistuje a manželku v jejím úsilí
podporuje. Zde nám však vyvstal první problém, prostě nám jeden pes na
tolik projevované lásky přestal stačit a pro psa pracujícího
v canisterapii je nutno zajistit vždy naprostou pohodu. Takže jsme
ke
stafordšírské bullteriérce přiřadili i boloňského psíka. Při dalších
návštěvách již klientka spontánně předváděla jak ji cvičení jde,
účastnila se hovoru a vrátil
se jí i smysl pro humor. Návštěvy se psy probíhají nyní již delší dobu a
neomezují se pouze na práci psy. Při každém setkání na nás dýchne
atmosféra první republiky, kterou podtrhuje i noblesní vystupování obou
manželů. Senioři hovoří několika jazyky a jejich paměť je v tomto věku
přímo výtečná. Nechybí jim ani zájem o současné dění v kultuře, politice
i kynologii. To všechno probereme na začátku
návštěvy. Posadíme se, společně si popovídáme a už tím navodíme uvolněnou
a příjemnou náladu. Je důležité nikdy na klienty nespěchat. Klientka
potom polohuje a mazlí se se stafordšírskou bullterierkou, zatímco její
manžel si hraje s boloňáčkem. Následují rehabilitační cviky a na závěr
pak nácvik chůze. Společně si přitom i zazpíváme a plánujeme další
aktivity. Feny dostanou svou zaslouženou odměnu a při krmení si klientka
zároveň procvičuje jemnou motoriku prstů. Manželé přijeli v létě i na
odpolední čaj a s nadšením si prohlédli vrh boloňských psíků. Jejich
srdce si získala i statná rottweilerka. Oba senioři jsou někdy i prvními
čtenáři našich článků a zde je vidět jejich dokonalá profesionalita.
Každé špatně umístěné interpunkční znaménko, či nevhodně zvolená fráze
vzbudí jejich nefalšované pohoršení nad nedokonalou znalostí mateřského
jazyka. Hned ovšem vyhledají vhodné alternativy a nabídnou celou škálu
možností nápravy.
Senioři mají početnou rodinu, která s nimi sdílí jejich
radosti i starosti, rovněž jim pomáhá s chodem domácnosti a zajišťuje
tolik potřebné služby. Návštěvy se psy pak seniory aktivují,
k rehabilitaci, která jim pomáhá při zlepšení jemné a hrubé motoriky,
pohybové aktivity. Podstatné je kladné ovlivnění i po stránce psychické a
psychosociální. To má v konečném výsledku vliv na celkové zkvalitnění
života obou klientů. Na návštěvy se nyní těšíme vzájemně. Feny si užijí
rozmazlování a dobrot. My se pak na chvíli se přeneseme z našeho
přetechnizovaného a uspěchaného života do světa vybraných mravů a jemných
způsobů, kde i čas plyne klidnějším tempem.
Jiřina & Jiří Volšický
![](images/canis/canist15.jpg)
CANISTERAPIE - CERTIFIKÁT
KLIKNĚTE NA OBRÁZEK PRO ZVĚTŠENÍ
|